Ostin tämän vuosi sitten - ensimmäisenä koronakeväänä v. 2020 - tuomaan jotain hauskuutta ja torjumaan yksinäisyyttä ja antamaan jotain mielekästä, melkein uutta tekemistä karanteeninomaisiin olosuhteisiini. Oli hyvin aikaa perehtyä siihen, mikä ihme on kitalele. Ilahduin löytäessäni sopivaan hintaan tämmöisen mustan - nimesin sen oitis koronakitarakseni. Mainio peli!
Minulla on klassinen kitaratausta, ja konserttikitarana jo nuoruusvuosista saakka ollut Yamahan käsintehty, saatoin siltä pohjin olettaa ettei tämmöinen toisen hintapäänkään soitin ihan lelu olisi. Enkä oletuksessani pettynytkään! Sointi on riittävän - suorastaan ihmeen hyvä ja kopan kokoon nähden iso (kuusikansi syynä?), eikä tiettyä "pölkkymäisyyttä" kaulan paksuudessa ja kielten korkeudenkaan puolelta ole ollut omiin käsiini liikaa. Lasten käsille ehkä? Silti, mieluummin ostaisin tällaisen pikkuihmisenkin ensikitaraksi, kuin jonkin vastaavan hintaluokan heikomman. Mensuuri niinkikään ok - ja viritys säilyy. Siis: työn jäljen puolesta mielestäni oikeinkin kiitettävä soitin. Sillä olen jaksanut treenati ihan oikeastikin, eikä ole kertaakaan tullut mieli heittää sitä seinään.... vaikka välillä "kituset" nauhavälit ja liki toisiaan olevat kielet ovat haasteita aikuisen kädelle (isoon kitaraan tottuneelle) aiheuttaneetkin.
Olen pitänyt sen A-A-virityksessä, en vielä kokeillut kuinka se E-E-virityksellä toimisi (Aquila Guilele Red-sarjan kielissä ainakin löytyvät molemmat vaihtoehdot tälle skaalanpituudelle käypäisinä. Tehdaskielten jälkeen vaihdoin sellaiset, ja tuntuvat toimivilta - muita merkkejä en ole vielä kokeillut ). Olen soitellut sillä paitsi varsinaisia kitalelekappaleita (lähinnä löytänyt niitä netissä ULTP:ltä, jonka kautta kävin muutaman kurssikin kitalelelle), myös kitarabiisejä (transponoituvat vain kvartin ylös) ja myös ukulelekappaleita (on siis vaan 2 ekstrakieltä ukuleleen verraten, mitä itse pidän ainoastaan etuna ;) Oikeinkin toimiva peli tämä on myös "nuotiokitarointiin" ja laulujen säestelyyn. Kesällä oli erityisen mukavaa soitella sitä ulkosalla - tämmöinen pikkukitarainen kun ei niin paljon vaatinut "asettautumista" kuin normaalinkokoinen kitara vaatii. "Kitalele kouraan, ja pihakiikkuun soittelemaan!"
Senhän se sitten tietenkin teki, että innostuin muutoinkin kitaleleista - ja hankittuani Romero Creationsit itselleni sellaisiksi ykkössoittimiksi, on tämä Koronakitara jäänyt matkakitalekseni, ja melkein kelissä kuin kelissä ulkokeikallekin mukaan otettavaksi.
Oikein tyytyväinen, kaikin puolin!